A főképp festőművészekből, illetve grafikusokból és fotográfusokból álló képzőművészeti egyesületet – akik tevékenysége főleg kiállítások szervezéséből és a bajai nyári művésztelepek létrehozásából áll – Iván Péter galériavezető és Almási Róbert festő köszöntötte a galériában, valamint Gyenes Gábor méltatta.
„A Caffartnak nincs manifesztuma, preferált képzőművészeti stílusa, vagy politikai-társadalmi meggyőződése. A képzőművészet nettó szeretete és a szakmai igényesség fogja össze a stílusbeli heterogenitást. A legkülönbözőbb témák, technikák és szemléletmódok találkoznak itt. A közös nevező a színvonal és az igényesség” – mondta Gyenes.
Utalt a csoport nevére is: „a kifejezés Rejtő Jenő a Sárga Garnizon című regényéből kölcsönvett cafard szóból ered, melynek jelentése: őrület, ámokfutás, ingerlékenység, tettvágy, melankólia”, majd bemutatta a kiállítókat:
„Sütő Róbert festményein az expresszív színek és a szabad ecsetkezelés tájakká, vagy azokra emlékeztető kompozíciókká állnak össze. Belső tájak ezek, a látott külvilág átszűrődik egy érzésvilágon, fantázián és ízlésen.
Puha Ferenc esetében a festészet önmaga a vizsgálódás tárgya, a színek, felületek gesztusok dinamikája. Itt nincs ábrázolás, reália, csupán szín, folt és felület. Figyelmét általában két-három elemre redukálja, ezek harmóniáit keresi.
Horváth Roland furcsa, groteszk képei a dadaizmus és a szürrealizmus nászából születhettek. Laza ecsetkezelése, sietős stílusa méginkább aláhúzzák azt a pszichológiai automatizmust, amivel a motívumokat válogatja. Pontosabban: Horváth Roland nem válogat. Fest, mindent, ami a csövön kifér!
László János attitűdje inkább társadalomkritikus. A konzumvilág szimbólumait és szemetét a keleti filozófiákkal vegyíti. Képcímeivel további értelmezési síkokat rendel műveihez és nem spórol a fanyar humorral sem.
Pap Gitta festészete a belső érzésekről, történésekről számol be. Munkái expresszívek, energikusak és hangsúlyosan személyesek. A lélek, a szellem portréját igyekszik megörökíteni.
Aknay János a geometrikus absztrakció szűrőjén keresztül láttat. A lényegig egyszerűsít, valamelyest mégis ábrázol: tereket, architektúrákat vélünk felfedezni az alkotásain.
Török Ferenc expresszív, ingerült ecsetkezeléssel dolgozik. Ezek a festészet és a pasztellrajz határán egyensúlyozó vásznak vibráló erejükkel amolyan igazi cafardos hatást keltenek.
Őry Annamária bravúros festményein egzotikus tájakban találjuk magunkat, mégsem a turistalátványosságok katalógusszerű látványával találkozunk.. A festmények középpontjában – portrészerűen- banálisnak tűnő témák szerepelnek: egy panelépületet, egy fa árnyékában meghúzódó viskó. A művész a hétköznapit örökíti meg, a színfalak mögötti valóságokat.
Pinczés József fantáziavilága a jó értelemben vett gyermeki optimizmust kapcsolják vissza bennünk. Íme egy ember, aki belső emigrációjában lufikat és szafarit talált magában a neurózisok és a szorongás helyett.
Ferencz S. Apor fotósorozatán a groteszk szituációban a hegesztőszemüveg szerepel áthidaló motívumként. Ez az eszköz egyrészt védi látásunkat, másrészt vakká tesz bennünket. Pajzsként választ le bennünket a valóság látványáról, ugyanakkor az arcunkat, gesztusainkat – személyiségünket is eltakarja a világ elől. A fotókon szereplő szituációkban a szemüveg változik a környezet hatására: mimikri-szerűen veszi fel a külső jegyeket, hogy elvegyüljön. A szerepekről, az egóról, mint pajzsról mesélnek ezek az alkotások.
Filp Csaba két fotórealista ciklusából láthatunk festményeket. Az Et in Arcadia ego című ciklus képein a hiba kerül főszerepbe. A hibás járdafelületek, megveszekedett térkövek, megsüllyedt aszfalt ugyanúgy a múlandóságról, a destabilizálásról szólnak, mint légies csendéletei a Mors vincit omnia című ciklusból.
Szőke Erika fotóin az emlékek, a családba való harmonikus beágyazódás, a személyesség témái dominálnak. A főszerepbe több esetben egy-egy családi használati tárgy kerül bevonva így a nézőt legszemélyesebb szférába.
Rékasi Attila a fényképezőgépével fest. Alkotásai a ready-made hagyományait fogalmazza újra: motívumait nem készíti, hanem megkeresi azokat. A léptékváltással és a térbeliség kikerülésével a geometrikus absztrakciót idéző látványokat hoz létre.”
A tárlat május 25-éig látogatható.
A tárlatnyitón készült felvételeinket itt tekinthetik meg.
Ezt már olvasta?
![Milyennek álmodta meg az új igazgató a Csallóközi Népművelési Intézetet?](https://dunaszerdahelyi.sk/files/styles/90x65/public/images/article/2024/aug/24/2024-08-24-varga_viktor_egy_tarlatnyiton_-_rozsar_vince.jpg?itok=cVEVn6N7)
Milyennek álmodta meg az új igazgató a Csallóközi Népművelési Intézetet?
Varga Viktor húsz év szarvasi színházcsinálás és hosszú...