![Az improvizált zene fesztiválja 2019-ben is](https://dunaszerdahelyi.sk/files/styles/840x/public/images/article/2019/szep/4/2019-09-04-are-you-free-fejlec_0.jpg?itok=gy0gdmLV)
Hogy kit hallhat / láthat az érdeklődő közönség, az alábbiakban olvashatják:
Szeptember 6. péntek, 20.00
NFG klub, Bartók Béla korzó 788/1, Dunaszerdahely
Szabó–Turcerová–Maceček (SK, CZ)
Štefan Szabó: gitár
Michaela Turcerová: szaxofon
Petr Maceček: dob
Ez az izgalmas trió 2017-ben született a cseh és a szlovák határok közelében. Az együttest két szlovák, és egy cseh fiatal zenész alkotja: Michaela Turcerová (szaxofon) és Štefan Szabó (gitár), illetve Petr Maceček (dob). Turcerová a prágai Művészeti Akadémia diákja, utóbbi két zenész pedig a brünni Janáček Művészeti Akadémián tanulnak. Repertoárjuk főleg a három zenész saját kompozícióját tartalmazza, de jazzsztenderdek egyedi hangszerelésével is találkozhatunk a koncertjeiken. Sajátságos előadásaik és kollektív improvizációik lenyűgöző zenei textúrák létrehozását teszik lehetővé. Rövid létezése során a trió két turnén járta be Csehország, Szlovákia, Magyaroszág és Lengyelország koncerttermeit.
Backspace [augmented] (PL)
Zbigniew Chojnacki: harmonika/elektronika
Lukasz Czekala: hegedű /elektronika
Marcin Albert Steczkowski: trombita/elektronika
A Backspace [augmented] az egyik legeredetibb banda az európai improvizált zenei színtéren. Tagjai eredményesen vegyítik a harmonika, a hegedű és a trombita akusztikus hangzását a modern technológiai lehetőségekkel. Az egyedi hangzáshoz és az egyedi zenei nyelvhez nem is kellett más, mint dialógus, interakció, improvizáció, live sampling, számítógépes program (Ableton Live) kreatív használata, elektronikus effektek és néhány mindennapi tárgy. Zeneileg többféle zsánerből inspirálódnak: a szimfonikus zenéből, a minimalizmusból, a „Tintinnabuli”-ból az új északi jazzből, az ambientből, az elekctróból és a house-ból. „A hangszerek és az elektronika eggyé olvasztása olyan hangzást tesz lehetővé, melyet akusztikus hangszerekkel lehetetlen volna előállítani – a színek óriási választékát nyújtja a számunkra, melyekkel kifejezhetjük érzelmeinket, új hangulatot, tereket építhetünk, ajtókat nyit új, korábban ismeretlen zenei területekre. Az improvizáció mellett köteleztük el magunkat – minden egyes új hang megsúgja, mi lesz a következő –, »itt és most« hozzuk létre a zenét, így minden koncert egy különleges és egyedi zenei előadássá válik. S hogy mi inspirál minket? A természet, a város, a gépek, az ember, a világűr, a látás, a tapasztalatok, az emlékek, az egyediség és a mindennapi élet, az ausztrál bennszülöttek zenéje, a német techno színtér és az absztrakt expresszionizmus.”
The Qualitons (HU)
Az idén tízéves budapesti The Qualitons magával ragadó, energikus pszichedellikus rockot játszik, melyet a hatvanas-hetvenes évek mod-beatje és funk zenéje inspirált.
Kezdetben a zenekar instrumentális jazz-funkot játszott, hogy kitöltsön egy üres helyet a zenei palettán. Mivel a zenekar tagjai mind a Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem Jazz Tanszakán tanultak, hamarosan saját számokat kezdtek el írni. A dalok a korai rock, beat és funk zene hangzásából és energiájából építkeznek. Debütáló albumuk, a Panoramic Tymes 2010-ben a Tramp Recordsnál, egy német funk-soul kiadónál jelent meg, majd néhány zenekari helycserét követően 2014-ben megjelent a Tomorrow's News is.
A két albumot most egy újabb követte, Echoes Calling címmel, melyet az együttes most mutat be a közönségnek. A számok hosszabbak, több részből állnak, a hangzás merészebb, prograsszívebb. Mindez gazdagítja a The Qualitonsra jellemző vonásokat, a szolid gitár-groove-okra épülő dús vokális harmóniákat.
A legendás seattle-i KEXP rádióban felvett élő koncert és néhány európai állomásnak köszönhetően a banda nemzetközi hírnévre tett szert. Sikeres, Németországot, Spanyolországot, Franciaországot és Lengyelországot érintő turnén vannak túl, világszerte több rádió playlistjére felkerültek, interjúkat adtak jelentős zenei magazinoknak. Két független magyar film számára zenét írtak és rögzítettek.
G. Szabó Hunor: ének, gitár, dob
Hock Ernő: basszusgitár, ének
Szőke Barna: gitár
Boros Levente: dob
Ádám Menyhei: billentyű
Szeptember 7. szombat:
10.00 Buena Caffe House, Bartók Béla korzó 5642/14A, Dunaszerdahely
Kovács Ferenc „Öcsi”és Brasnyó Antal „Anti” (SRB, HUN)
17.00 Vermes Villa, Szabó Gyula utca 2, Dunaszerdahely
Öcsi + Ko + Anti (SRB, HUN)
Kovács Ferenc „Öcsi”: hegedű, trombita
Kovács Zoltán: billentyűs hangszerek
Brasnyó Antal „Anti”: brácsa, citera
Kovács Ferenc – hegedű, trombita, ének 1957-ben született Budapesten. Édesapja Munkácsy díjas szobrászművész volt, édesanyja festőművész. Alapító tagja volt a Budapest Ragtime Bandnek, mellyel 15 évig dolgozott. 1994 óta dolgozik a Balogh Kálmán Gipsy Cymbalom Banddel, melynek egyre inkább meghatározó tagja. A nemzetközi sztárok küzül dolgozott többek között Balanescuval, Steve Hackettel, David Murray-vel, Hamid Drake-el és Archie Sheppel is, aki azt nyilatkozta róla, hogy „A világ egyik legjobb hegedűse, aki emellett úgy trombitál, mint Miles Davis.” 2001-ben jelent meg a hazai zenei életben legjelentősebb önálló produkciója, a Magony CD és ennek előadására felállított zenekara. A kortárs parasztbarokk zenét játszó Magony zenekar az egyik legegyedibb magyar zenei formáció, kompozíciói a magyar népzenéből, a jazzből és a kortárs zenéből egyaránt merítkeznek. Már a Djabe zenekar első, 1996-os lemezének aktív közreműködője volt, majd 2001-től 2016-ig a zenekar állandó tagja, meghatározó szólistája. Nem csak autentikus, népi gyökerekre visszavezethető hegedűjátéka, hanem karakteres énekhangja is fontos hordozója a Djabe magyaros zenei világának.
Kovács Zoltán – 1973-ban született Egerben. Alap- és középfokú tanulmányait már Győrben végezte. A budapesti Liszt Ferenc Akadémiát 1998-ban fejezte be. Klasszikus zeneszerzés és zongora tanulmányai mellett 13 éves kora óta foglalkozik jazz-zel. 1997 óta tagja a Tea zenekarnak. A Friderikusz és a Luxor Show-n kívül számos jazz, pop, könnyűzenei darabok és hangszerelések, valamint TV és színházi produkciók zenéi fűződnek a nevéhez. 2001 és 2016 között volt a Djabe billentyűse. A Djabe koncerteken szóló zongora betéteiben gyakran kalandozott klasszikus hangzások felé is, amely mindig üdítő színfoltja az előadásoknak. Steve Hackett, a Genesis gitárosa, aki rendszeres közreműködője a Djabe koncerteknek, a legnagyobb elismeréssel nyilatkozott Kovács Zoltán játékáról. Aktív zenészi pályája mellett zenepedagógusi munkát is vállalt Győrben.
Brasnyó Antal – brácsás, népzenész, Lajkó Félix koncertjeinek állandó közreműködője.
Szakcsi Lakatos Béla (HU)
Zürichtől Varsóig, Nürnbergtől Belgrádig, Észak-Amerikától Ázsiáig a legrangosabb fesztiválokon lépett fel, a műfaj olyan nagyságaival játszott együtt, mint Bob Mintzer, George Jinda, Lionel Cordew, Chieli Minucci, Peter Bernstein, John Patitucci, Jack De Johnette, Carmen Jones, Frank Zappa, Art Farmer, Mark Ledford, Dave Weckl, Omar Hakim, Terri Lyne Carrington, Marvin "Smitty" Smith, Jay Leonhart, Gerald Veasley, Victor Bailey, Randy Roos, Zoller Attila, Rodney Holmes, David Sanchez vagy Mike Richmond.
A hazai jazztörténetben – előbb a Rákfogó, majd a Saturnus együttessel – Szakcsinak elévülhetetlen szerepe volt a fúziós jazz térnyerésében. Mindeközben a cigány folklór gyűjtésével és színpadi művekké formálásával is foglalkozott.
Az utóbbi tíz évben egyre mélyebbre merült Kurtág György kompozícióinak tanulmányozásában; Ligeti György, Eötvös Péter és Pierre Boulez szerzeményeinek behatóbb megismerése pedig jelenleg is foglalkoztatja. Az eddig elkülönülő zenei műfajokból közös nyelvet teremteni – alighanem ebben rejlik Szakcsi elhivatottsága.
2004-ben jelent meg Szakcsi Na Dara! (Ne félj!) című lemeze, melyről így vall:
„Nem szeretnék önhittnek látszani, de szerintem egyedülálló ez a lemez. Ha úgy tetszik, stílusteremtő. Mondjuk »cigány dzsessznek« nevezhetnénk – bár néhány amerikai zenész tagadja, hogy létezik európai dzsessz is. Csak a néhai, nagy belga gitáros, Django Reinhardt számított kivételnek. Amikor őt hallották, elismerték, hogy dzsesszt játszik, ha nem is pont olyat, mint az övék. Django nemigen játszott bluest, de a zenéjének olyan textúrája és érzelemvilága volt, mint a dzsessznek. Az én muzsikám óhatatlanul modernebb, mint az övé, és egy másik cigány hagyományból ered. A cigányzenekarok különlegessége a hihetetlen időtartás és a rubato-játék szabadságának kombinációja. Ez elképeszt minden dzsesszzenészt, aki hallott már cigányzenekart. És ezzel a kombinációval találkoznak ezen az albumon is”!
21:00, NFG klub, Bartók Béla korzó 788/1, Dunaszerdahely
Varga Dániel kvartett (HU, PL, HR)
Varga Dániel: szaxofon
Piotr Lipowicz: gitár
Ivar Krizic: bögő
Piotr Budniak: dob
Varga Dániel egy fiatal magyar szaxofonos és zeneszerző. Leginkább a virtuóz szaxofon játékával és intelligens experimentális indie rock zenekarával, Moped Loewennel hívta fel magára eddig a figyelmet. Ausztriában tanult a gráci zeneművészeti egyetem jazz tanszakán, Julian Arguelles és Ed Partyka kezei és vezetése alatt. Az utóbbi évben mindenféle díjakkal ismerték el zenéjét és munkáját (MÜPA Jazz Showcase - külön díj, 2. legjobb zenekar egy magyar tehetségkutatón, 2018/2019 legtehetségesebb zenészének járó Újfalusy Gábor különdíj) továbbá big bandre való komponálásért 3. helyezés a Magyar Jazz Zeneszerzés és Hangszerelés Országos Versenyén amit a Magyar Jazz Szövetség szervezett. Nem régiben pedig meghívást kapott a legjobb 8 közé, az elismert Michael Brecker Nemzetközi Szaxofonverseny döntőjébe amelyet idén augusztusban szerveznek meg a Vörös Tenger Jazz Fesztiválon, Izraelben.(Egy nemrég megjelent interjú a versennyel kapcsolatban)
Kapcsolata Lengyelországgal 2014-ben kezdődött, két jó barátjával: Piotr Lipowicz jazz gitáros és Piotr Budniak jazz dobos társaságában, akik mindketten kiemelkedő jeles tagjai a fiatal lengyel jazz közösségnek. Turnékat és kisebb - nagyobb koncerteket játszottak Lengyelország különböző pontjain, saját kompozíciójukat, ötelteiket, zenéjüket prezentálva, különböző projektekben. (Animal House Project, Piotr Budniak Essential Group, Lipowicz - Budniak MAD Unit)
Most két év szünet után újra összeállnak mint a Varga Dániel Kelet Európai Kvartett, hogy leporolják a régi emlékeket és elhozzák a friss, új, modern és kortárs jazz ihlette ötleteiket.
Tormis Quartet (EST)
Kadri Voorand: ének
Liisi Koikson: ének
Jaak Sooäär: gitár
Paul Daniel: gitár
A tavaly elhunyt Veljo Tormis észt komponista (1930–2017) kétségkívül a 20. század egyik legfontosabb európai kórusmű-zeneszerzőjének számít. A hazájában kiváltképp népszerű szerző – többségében észt népdalokra építkező – darabjait az Opusban már több ízben nagy sikerrel szerepelt Kadri Voorand énekesnő éppúgy egész fiatal korától kezdve ismerte és énekelte különféle kórusok tagjaiként, mint a klub közönsége előtt most debütáló Jaak Sooäär gitáros. Érthető hát, hogy mindketten Tormis zenéjének elkötelezett híveivé és propagálóivá váltak.
2015-ben, a szerző 85. születésnapját ünneplő események részeként, a patinás tallinni Jazzkaar fesztivál felkérésére Voorand és Sooäär, Liisi Koikson énekesnővel és Paul Daniel gitárossal közösen különleges koncertprogramot állított össze, melyben Veljo Tormis műveit a jazz kontextusába helyezve szólaltatták meg, egészen egyedi módon. A fesztivál-fellépés hatalmas sikert aratott, így a négy zenész csakhamar úgy döntött, hogy az egyszeri projektet, immár valódi együttesként, tovább folytatja. Azóta Észtország szinte valamennyi folk- és jazzfesztiváljának színpadán megfordultak már, de nagy sikerrel szerepeltek az Egyesült Királyságban, Izraelben, Németországban és Finnországban is. A kvartett 2016-ban, az Év legjobb új együttese kategóriában elnyerte az észt folk-zenei Grammyt, idén júliusban pedig Tormisele – Hommage To Veljo Tormis címmel bemutatkozó albumuk is megjelent a német Nordic Notes kiadó gondozásában
Ezt már olvasta?
![GYÖKEREINK – irodalmi pályázatot hirdet az SZMÍT szlovákiai magyar középiskolások számára](https://dunaszerdahelyi.sk/files/styles/90x65/public/images/article/2024/aug/12/top-view-book.jpg?itok=ASRPcAIG)
GYÖKEREINK – irodalmi pályázatot hirdet az SZMÍT szlovákiai magyar középiskolások számára
A Szlovákiai Magyar Írók Társasága GYÖKEREINK címmel...